Bodež neprocjenjive vrijednosti ukraden je
u jučerašnjoj pljački rano ujutro.
Pljačkaši su onesposobili zaštitare.
Pljačkaši još nisu identifikovani.
Ne prilazite! Dosta je!
Ne želim više živjeti! -Uđite.
Hajde! Uđite! -Sve smo pretražili.
Hvala.
Provjerite i podrum.
Provjerite i ovdje. Hajde.
Provjerite police. -...na amaterskom snimku,
Čovjek po imenu Kemal Erman odvukao je pažnju svima pokušajem samoubistva.
Sumnja se da je on saučesnik.
Jesi li provjerio lijevu stranu? Pogledaj svuda.
Ne prilazite! Dosta je!
Bodež neprocjenjive vrijednosti ukraden je
iz muzeja osmanlijskih artefakata juče.
Bodež je izrađen prije 600 godina
na zahtjev Mehmeta Osvajača...
Ja ostajem ovdje. Ti ih prati na ekranima.
U redu, ljudi. Odlazimo.
Pa? Jesu li otišli? -Dođi ovamo.
To je bio posljednji. -I on je otišao. U redu, idemo.
Pričekaj malo. Ne možemo nigdje. Možda su još u blizini.
Moramo se uvjeriti da je doktor dobro.
Hakane. Naravno, i ja ga želim spasiti.
Ali ne možemo samo taku ući u policijsku stanicu.
Ne brini, poslaćemo nekog drugog. -Možda su još uvijek ovdje.
Imam ideju. Napravio sam plan.
To je Kemal. Zeynepin otac. Uhapšen je u muzeju.
Završio si s Hakanom, a sad njih uhodiš?
Hakan je možda učestvovao u toj pljački muzeja.
Je li sigurno da je Kemal umiješan? -Ne.
Ali je vrlo vjerovatno.
Vjerovatno?
Prije puno godina optužen si za ubistvo koje nisi počinio.
Da su uzeli u obzir vjerovatnoću, ti bi sad bio u zatvoru.
Hakan mora da želi nešto. Umiješan je u sve.
Čak je razgovarao s novinarom. -S kojim?
Yasin Karakaya. Postavljao je pitanja o meni.
Pitao je Hakana da mu bude doušnik. -Kako znaš sve to?
Hakan mi je rekao.
Mazhare. Ne znam šta se dešava s tobom.
Zar se više nisi u stanju služiti razumom?
Ja ću se pobrinuti za novinara.
Imam sumnje o Hakanu od prvog dana. Ne želim ga ovdje.
Onda ini na drugo mjesto. Idi u brodogradilište. Brini za poslove tamo.
Brodogradilište?
Nema ničeg... -Razgovor je završen.
Predložio bih da ga posmatraš umjesto da ga optužuješ.
Možda možeš naučiti nešto od njega.
Obrada by: www.exyusubs.com
Halo. Yasin, gdje si? -Na putu sam prema uredu.
Moramo razgovarati. -Stižem za 5 minuta. Možemo tad razgovarati.
Ne. Hitno je. Slušaj. -Nešto nije u redu?
Zašto si se petljao u posao Faysala Erdema?
Ne razumijem. Šta sam uradio? -Zašto si to uradio?
Zašto si toliko opsjednut tim tipom? Uzimaš li tablete?
Kakve to veze ima s mojim tabletama? Nebitno je!
Samo radim svoj posao. -Upozorio sam te nekoliko puta.
Ako se igraš vatrom, opečeš se.
Ali nikad me ne slušaš. -U redu.
Razgovaraću s g. Erdemom. Izviniću se.
Prekasno je. Nazvao je vlasnika novina.
A on je nazvao mene.
Ne dolazi u ured. Stvari će ti biti poslane. -Molim vas, gospodine.
Molim vas, ne radite mi ovo.
Ako toliko smetam Faysalu Erdemu, onda sam na pravom tragu.
Razotkrijmo zajedno prljavo poslovanje Cavidan Holdinga.
To bi bile šokantne vijesti! -Žao mi je, Yasine.
Znaš da si mi poput sina. Ali ne mogu ništa uraditi.
Ovo je iznad mene. -Dobro. U redu.
Tim gore za vas.
Druge novine voljele bi objaviti moju priču. -Yasine, sine.
Mislim da ne shvataš. Na crnoj si listi g. Erdema.
Niko te neće zaposliti. Tvoja karijera je gotova.
Da.
Mehmet.
Šta je sad bilo, Ceylan? -Brate, nemaš pojma.
Znaš, u školi imamo časove likovnog. Izrađujemo rukotvorine.
Ja sam napravila nakit od keramike.
Prodavala sam ga oko muzeja na zaradim. Znaš šta se desilo?
Pogodi šta se desilo? Daj da ti ispričam.
Tip je protrčao kao lud
i pogodi šta je bilo s mojom keramikom, nakitom, napornim radom?
Razbio je sve! Koji kreten!
Eno ga! Prepoznala bih tu odvratnu facu bilo gdje! Razbiću te!
Namjerno si sve razbio! -Ceylan, nemoj. -...ne prilazi. -Ne diraj me!
Pusti ga! -Pustila sam ga. Kreten!
Nisam ništa uradila, u redu? Pogledaj haos koji je napravio!
Mislim... -Hajde, djevojko. -I onda kažu da umjetnost ne napreduje!
Hakane, moramo razgovarati o onom od juče.
Onom u muzeju?
Znaš tačno o čemu pričam. -Da?
Govoriš o svom ocu. Pobrinućemo se za to.
Ne brini. Izvući ćemo ga.
Dobro. Očito ne želiš pričati o tome.
Ali bio je to samo trenutni impuls.
Imam poruku od ujaka Kemala. -Šta je rekao?
Rekao je da bi Hakan trebao ostati po strani.
Nema šanse. Ne mogu ga ostaviti tamo. -I nećemo.
Ali u pravu je. Veoma si važan.
Sad nisi siguran, a možda su krenuli na tebe, Hakane.
Važan si. Ti si... -Ja sam Zaštitnik. Da.
Pusti da sam odlučim koji rizik ću preuzeti.
Besmrtni vjerovatno zna da je bodež ukraden.
Mogao bi posumnjati u tebe jer si u blizini. Bolje je da odeš na posao.
Šta ćete vas dvije uraditi? -Ne znam.
Naći ćemo se s drugim Odanim. Možda nam neko od njih može pomoći.
Mislim da ja znam nekoga. Ima poznanstva posvuda i bogat je.
Koliko Odanih ima? -Idemo.
G. Dragusha.
Hakan će te uvaliti u nevolju.
Trebala bi se držati dalje od njega. -Kako to misliš, Mazhare?
Pitaj g. Erdema. On će ti objasniti. -Znaš da neću uraditi tako nešto.
Provjeri spis na stolu g. Erdema ako se pitaš gdje je bio sinoć.
Tamo ćeš pronaći odgovor.
Pečeni kukuruzi! Uzmite!
U redu. Tamo je. Pitaj za Timura.
U redu.
Zašto ne pođeš sa mnom? -Dužna sam Timuru nešto novca.
Ako pođem s tobom, neće nam pomoći dok mu ga ne vratim.
Postoji li u Istanbulu iko kome ne duguješ? -Ne dugujem vama.
Vidimo se.
Hej!
Imaš li pet lira? Da si kupim žitarice.
G. Erdem?
Leyla?
G. Erdem, ja...
Tražila sam neke dokumente.
Da?
Ustvari si dobra lažljivica, zar ne?
Žao mi je.
To ne liči na tebe.
Sad shvatam.
Samo ljubav natjera čovjeka da uradi glupe stvari.
Ovog puta ću ti progledati kroz prste.
Hvala vam.
Hej, gdje ideš? -Tražim Timura. -Zašto tražiš Timura?
Ne tiče te se. -Je li ona nova hostesa?
Ne treba mi posao tvoje majke. -Idi sad.
Ti si Kemalova kćerka? -Da. Timur?
Smeta li ti? -Malo.
Gledao sam vijesti. Uzeli ste bodež. To je sjajno.
Međutim, ostavili ste Kemala tamo. To baš i nije sjajno.
Došla sam vidjeti možeš li pomoći.
Kažu da Timur ima poznanstva posvuda. Je li to tačno?
Možda. -Znaš li ikog u policiji?
Molim te.
Sjedni, sjedni.
Ne ljuti se tako brzo. Ista si otac.
U redu. Pomoći ću ti.
Ali znaš...
sve ima cijenu.
Šta želiš?
Dobro jutro.
Faysal Erdem! G. Erdem! Faysal Erdem! -Hej!
Smiri se. -Kreni! Pređi tamo. Ruke uvis! -Smiri se.
Hodaj! Ruke uvis. -Smiri se. Ko si ti?
Ko sam ja?
Uništio si mi život, a čak ne znaš ko sam, zar ne?
Ja sam Yasin Karakaya.
Novinar koji je otpušten. -Ko te poslao ovamo? -Niko. Ruke uvis.
Smiri se. -Ruke uvis! -U redu. Smiri se.
Ispričaćeš mi jedan po jedan. Sve svoje prljave poslove,
kako si dao da ubiju Gökhana Gültekina, sve. -Yasine.
Spusti pištolj. -Uradimo to u isto vrijeme.
Možemo ovo riješiti, šta god da je. -Da? Znači, sad mi želiš pomoći?
Spusti pištolj i ruke uvis. Spusti pištolj!
Yasine, ne moraš ovo raditi. -Spusti ga!
Spusti ga! U redu. U redu.
U redu. Smiri se. Samo se smiri. Tako.
Slušaj, sad ne razmišljaš jasno. Razgovarajmo.
On će mi reći sve. Svaka njegova prevara biće razotkrivena.
Ja ću ga razotkriti. Ne zaboravi, pero je jače od mača.
Yasine. -Tvoj šef je tiranin!
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Šta ćemo uraditi unutra? -Ti ne ideš.
Zašto ne? -Ne možeš ništa uraditi.
Ali ja... -Ja ću se pobrinuti za to i izaći. Možeš mi vjerovati.
Čekaj u apoteci. Doći ćemo brzo.
Jesi li dobro? -Izvolite. Hvala vam. -Moramo razgovarati i s njom.
Naravno.
Gđice Sancak.
Žele razgovarati i s tobom.
Plašio sam se da ćeš biti povrijeđena.
Možemo li razgovarati kad završim s policijom?
Pričekaću.
G. Erdem. Izvinite.
Nisam imao vremena zvati pojačanje. Vidio sam Yasina i...
Donio si najbolju odluku. Živi smo zahvaljujući tebi.
Hvala.
Moja žena ju je naslikala prije smrti.
Nije je stigla završiti.
Bila je veoma talentovana.
Da, jeste. Bila je posebno vezana za Aja Sofiju.
Kao da je bila zaljubljena.
Ona je voljela Aja Sofiju, a ja sam volio nju.
Leyla mi je poput kćerke.
Šta bih uradio da joj se nešto desilo?
Ne želim da joj neko slomi srce.
Ne bi trebao povrjeđivati ljude kojima je toliko stalo do tebe, Hakane.
Pravio sam joj društvo one večeri kad si je izradio. Razgovarali smo.
Srce joj je bilo slomljeno.
Da. Još je hladna prema meni.
Ali popraviću to.
U redu. Ne ostavljaj sliku nedovršenom.
Nedovršene slike uvijek te uzrujaju.
Izvinite.
Da, Zeynep. -Hakane. Izvući ćemo mog oca.
Ozbiljna si? -Odmah doći u skrovište. Nađimo se tamo, u redu?
U redu, stižem.
G. Erdem, ako me ne trebate, ja... -Idi. -Hvala vam.
Završili smo, zar ne? -Da. -Hvala vam.
G. Erdem. Znate li gdje je Hakan otišao?
Mislim da je otišao da se nađe sa Zeynep. Pitao je može li otići.
Kako si me izvukao? -Ne postavljaj pitanja, nećeš čuti laži.
Tata! -Dušo!
Izgledaš dobro. -Rekao sam ti da čekaš u apoteci.
Nisam mogla. -Stani malo. Ti si ovo isplanirala?
Da. -Red da je održiš svoje obećanje.
Dogovor je dogovor. -Naravno.
Šta to? Kakav dogovor? -On želi upoznati Zaštitnika.
Hajde. Čeka nas u skrovištu. -Prvo si me trebala pitati.
Nazvala sam, ali nisi se javio. Pretpostavljam zbog lisica. Bože!
Zar i on nije Odani? Ima pravo upoznati Zaštitnika. -To je tačno.
Zar ne, Kemale?
Dobro si, zar ne? -Dobro sam. -Da.
Doktore. Brinuo sam se da ću i vas izgubiti.
Dobro sam. Brinuo si se o Zeynep dok me nije bilo. Hvala ti.
Sretni ste što ste bili dalje od njene torture.
Ovdje sam. Znaš to, zar ne? Čujem te.
Izgledate kao sretna porodica. Kako lijepo.
Timur je Odani, jedan od starijih. Izvukao je mog oca.
Ja sam Hakan. Drago mi je. -I meni je, Zaštitniče.
Pa, još jednom ti hvala na svemu, Timure.
Mora da imaš obaveza. Nećemo te više zadržavati.
Nadam se da ćemo se opet sresti. Javi mi ako ti nešto treba. -Naravno.
On je poput zmije, zaista. Piton!
Konačno sam dobio priliku vidjeti tvoje čuveno sklonište.
Predivno je.
Šta misliš da bi Hakan uradio
ako otkrije da su mu brat i sestra mrtvi zbog tebe?
Kemale, prelaziš granicu. Nisam ih ja ubio.
Ali bio si odgovoran za njih.
Gospodar ne zna šta radiš.
Dobro znaš šta se desilo s Deryjom.
Ti si je izbacio zbog sličnog razloga.
Prestani pričati o stvarima koje ne znaš.
Deryjina situacija bila je drugačija! -Ipak, budi pažljiv
Ne želiš završiti kao ona. Ljudi bi te zvali "Pali Odani".
Ne daj bože.
Ne brini. Pobrinuću se za sebe.
Ne sumnjam u to.
Ipak, čini se da nemaš odgovore na mnoga svoja pitanja.
Pogledaj se, očito je. Našao si se u slijepoj ulici.
Ne znaš šta uraditi.
Zbogom, Timure.
Derya je možda pala, ali zna puno stvari.
Može odgovoriti na sva tvoja pitanja.
Nisam je vidio od dana kad je protjerana.
Ne znam čak ni gdje je. -Dragi moj!
Izvoli.
APOTEKA
Hvala.
Možemo li razgovarati o onom?
O čemu?
O temi koju si stavila na stol da se izbjegne konfuzija.
U redu, naravno. Popričajmo. Slušam.
Mislim...
bila je to greška.
Bio je samo impuls u jednom trenutku. Ništa važno.
Samo ponavljaš on što sam rekla. Zašto onda pričamo?
Ozbiljno? Nemam pravo reći ono što mislim?
Naravno, možeš reći ono što misliš. Da. U pravu si.
To je bilo upravo to. Impuls u jednom trenutku.
Tačno.
Svakako imaš djevojku. Zašto ne odeš i pokažeš joj svoju naklonost?
Da.
Ovih dana je hladna prema meni.
Mora da je pomislila da sam je opet izradio kad sam otišao.
Moram joj se iskupiti za to. -Želiš li savjet?
Ne. Ne treba mi.
Iskupićeš joj se preko telefona?
Idi i razgovaraj s njom licem u lice.
Izvini se za ono što si uradio. Kaži joj da ti je stalo do nje.
I pokaži joj da to zaista misliš.
U pravu si.
Idem.
Hakane.
Ne idi praznih ruku.
Hvala.
Htjeli ste me vidjeti, g. Erdem?
Danas su me umalo ubili.
Veoma mi je žao zbog toga.
Hvala. To je sve što imaš reći?
G. Demir trebao je djelovati pametnije.
Upozorio sam vas... -Prestani s glupostima o Hakanu!
Yasin ne bi ušao u zgradu da sam bio ovdje.
To je upravo ono što ne razumijem.
Kako luđak s pištoljem prođe pored svih zaštitara
i toliko mi se približi?
Zar nisi ti odgovoran za zgradu?
To su tvoji ljudi. Ti si ih obučio, zar ne?
Sutra napusti svoju kancelariju.
Otpuštate me? -Ne, ne otpuštam te.
Rekao sam ti da ćeš uvijek imati posao u ovom holdingu.
Ali sad te degradiram.
Hakan će biti novi šef obezbjeđenja.
On će mi izdavati naredbe? -Ja ću ti izdavati naredbe. Kao i prije.
Međutim, Hakan će ti ih prenositi. Hijerarhija.
Znaš šta je to.
Dali ste mi obećanje!
A sad ga gazite!
Možeš otići.
DOLAZNI POZIV MAZHAR DRAGUSHA
Gđice Sancak, mogu li na kratko razgovarati s vama?
Leyla! Trebam tvoju pomoć!
Jedan maleni za tvoju kolekciju.
Leyla.
Izvini zbog juče.
Šta je s danas?
Rekao si da ćemo razgovarati, onda si nestao.
Da, znam.
Morao sam otići. Bilo je važno. -Znam da si otišao kod Zeynep.
Slušaj, ne želim ti lagati.
Da, bio sam sa Zeynep, ali nije ono što ti misliš.
Zaista. -U redu. Ne želiš mi lagati. Zaboravi na danas.
Kaži mi gdje si bio sinoć.
Ne mogu ti to reći. Vidi, sad sam ovdje. Zar to nije dovoljno? -Nije.
Distanciraš se od dana kad smo se sreli.
Uvijek nešto kriješ. Nisi tu kad te trebam.
Ne želim tako nešto.
Ako nećeš biti iskren... -Ali ja želim biti iskren.
Onda mi kaži.
Slušaj. Ima samo jedna stvar koju trebaš znati.
Volim te.
To nije dovoljno, Hakane.
Leyla?
Leyla.
Otvori vrata, molim te.
Leyla?
Leyla, dopusti mi da objasnim. Molim te, Leyla.
Dobro. Biću ovdje dok ne otvoriš vrata.
Leyla?
Šta si mi uradio?
Hloroform.
Imaćeš blagu glavobolju.
Ali s obzirom na okolnosti, nije važno.
Zar ne?
DOLAZNI POZIV METIN ALYZLAR
Halo, g. Alyzlar.
Shvatam. Izvinite zbog toga.
Ispraviću to i poslati. Imaćete ga u roku od 15 minuta.
Nisi mi se sviđao od prvog dana.
Ni ti meni nisi drag.
Gdje je bodež?
Bodež? Koji bodež? -Ne laži mi.
Mazhare. Radim sve što mi kažeš.
Izvršavam tvoja naređenja. Čak sam ti rekao za novinara. -Jesi.
Rekao si mi za njega. Pa šta?
Zbog nedostatka informacija koje si mi dao,
ubio sam glupog mladića umjesto Yasina.
Moj odnos s g. Erdemom je uništen. Izbacio me.
Kojeg glupog mladića?
Onog s kovrdžavom kosom.
Znaš o kome govorim, jer si ga ti poslao na mene, zar ne?
Usudio si se ubiti Emira? Ubio si Emira?
Ubiću te, Mazhar! Ubiću te! Jesi li me čuo?
Mislim da se zvao Emir.
Da. Jadni momčić, nije čak ni znao šta mu se dešava.
Trebao si vidjeti njegov šok kad sam mu zavezao žicu oko vrata.
Tresao se kao list.
Umrijećeš! Ne možeš pobjeći od mene.
Platićeš za svu patnju koju si uzrokovao!
Nisam ga puno povrijedio. Ne brini. Ali tebe hoću.
To je sigurno.
Ja...
Vidjećeš ko je gazda ovdje, g. Demir.
Ne zaboravi, sine.
Besmrtnog možeš ubiti samo bodežom. -Sranje.
Sranje. Sranje.
Šta sam uradio?
Hakane?
Mogu objasniti.
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: Mirh@